Tatuering
Äntligen. Var har du varit?
"Shoppat".
Polisräd!
Fan också, polisen!
Det här är polisen. Det här är en olaglig samling.
Håll er lugna och följ våra våra instruktioner.
I varje början finns en magi
som skyddar oss och hjälper oss att leva.
Poeten Hermann Hesse skrev det i sitt berömda poem "Steg".
Idag är också en början för många av er.
Början på er tjänstgöring i vår stads polisstyrka.
Jag skulle vilja att de som tar sin examen i årets kull står upp.
Höj er högra hand och säg efter mig:
Jag svär att jag ska utföra mina plikter enligt reglerna...
"Jag svär att jag ska utföra mina plikter enligt reglerna..."
...och konstitutionen i republiken Tyskland...
"...och konstitutionen i republiken Tyskland..."
...i enlighet med lagarna för allmänhetens välbefinnande...
"...i enlighet med lagarna för allmänhetens välbefinnande..."
...och utföra min ansvarsuppgifter plikttroget. Må Gud stå mig bi.
"...och utföra min ansvarsuppgifter plikttroget. Må Gud stå mig bi."
120 ansökningar till två platser till mordroteln.
Bara jag slipper nattjänstgöring. Hur ser det ut för dig?
Bildbehandling. EDP.
Internet. En pappersskyfflare.
Vad gör du där?
Så lite som möjligt.
Akta dig så du inte bryter en nagel när du skriver.
Schrader? Någon kommisarie Minks vill snacka med dig.
Vem? Honom känner jag inte till.
Säg att du inte kunde hitta mig.
Han vet var du är någonstans.
Ställ inte till det igen nu.
Det här är inte sedlighets- eller narkotika roteln.
Det här är mordroteln.
- Jag fick ett tips. - Hör på, vi vet båda...
varför du harvar runt i stadens grissstior.
Alla har sina problem, men ditt privata korståg har gått för långt.
Om du gör ännu en oauktoriserad operation, räd eller sologrej...
kan du glömma din pensionering!
Har du fattat det?! Har du?!
Det är svårt att inte fatta. Du skriker ju.
Schrader! Jag har inte hela kvällen på mig!
- Schrader. Jag borde... - Sätt dig.
Vi har konfiskerat din jacka och din polisbricka.
Det här är väl den eller hur? Din jacka?
Ja, den stals för några dagar sen.
"Föräldrar avlidna i ung ålder. Uppfostrad av en äldre bror."
- Jag slår vad om att han är glad idag. - Han sitter inne i 6 år för rån.
Men det vet du väl redan, eller hur?
Jag har läst din personalakt om det är det du menar.
Vad jag inte förstår är varför du beslöt dig för att söka till polisen?
Om det inte gör dig något skulle jag vilja återvända till festen.
Förklara för mig. Du flyttade hit. Lämnade allt bakom dig.
Och sen såna här avgångsbetyg.
Du klarade dig nätt och jämt. Gjorde du bara det som verkligen behövdes, Schrader?
Vad vill du egentligen? Det är det jag frågar dig.
Jag behöver inte rättfärdiga mig själv inför dig.
Det här är inte en bra början på ett fruktsamt samarbete.
- Jag vill att du jobbar på min avdelning. - Vad?
Men jag...
Jag sökte till en annan avdelning förra året och blev antagen.
Den här?
Vad ger dig rätt...
- Från din jacka. - De är inte mina.
Då kommer du inte att få några problem med hårtestet.
Dina partydagar är över. Du kan väl rutinen?
Avstängning, disciplinära åtgärder. Rättegång.
Eller så ansluter du dig till min avdelning.
Kvinna, runt 20, identitet okänd.
Skulle gå över en korsning klockan 0230...
Naken.
Varför ringa mordroteln?
- Hon blev jagad. - Vittnen?
Vi har ett fingeravtryck från killen som var efter henne.
Efter branden? Hur lyckades du med det?
Från fingret. Jag hittade det i hennes mage.
Medan hon ströps bet hon av den här killens finger...
svalde det och lyckades också smita på något sätt.
Hennes förvirring berodde på antipsykotisk medicin.
Nipolept, om du verkligen vill veta.
Sicket otrevligt finger.
Besparar oss en massa jobb.
Verkligen, titta på det här.
Herregud, vilken jävel skulle kunna göra något sånt?
- Det är självförvållat. - Självförvållat?
Vem skulle frivilligt dela på sin tunga?
Kroppsändring.
- Kroppsändring? - Kroppsändring.
Den senaste trenden.
Det borde väl vara möjligt att identifiera henne på grund av tungan eller hur?
Vilken "stam" tillhör "Talar med delad tunga"?
- Vad? - Vi vill väl veta vem hon är.
Var ska vi börja leta?
Vad gör jag här?
Låt någon annan ta hand om det här jobbet.
Du kan ju alltid dra dig ur om du vill.
Det här måste det vara!
Jag har det. Översta våningen.
Så klart...
Jag letar efter Lynn Wilson. Hon bodde här, eller hur?
Visst, kom in.
Kommisarie Minks. Min kollega Schrader.
Är ni vänner?
Vi pluggade tillsammans. I New York.
- Ses ni ofta? - Nej, aldrig.
Vi återvände tillsammans. Det vill säga, vid samma tidpunkt.
Men vi tappade kontakten ganska snabbt.
När pratade du med henne senast? Alltså före ditt senaste samtal.
Det måste ha varit för 3 år sen.
Du kanske kan berätta för mig vad det är som pågår här.
Lynn Wilson är död.
- Vad? - En trafikolycka.
Vi har ingenting mer konkret än så att säga för ögonblicket.
Du verkar inte särskilt upprörd över din väninnas död.
Det var så länge sen vi umgicks. Det verkar som ett helt annat liv.
- Hur som helst är jag inte förvånad. - Jaså? Varför då?
En människas hem sägs vara en spegelbild av själen.
Vi måste nog ställa några frågor till dig de närmaste dagarna.
Var kan vi nå dig?
Ni ska få numret till mitt galleri. Det borde räcka.
Har du någon penna?
Oroa dig inte. Någon kommer att få betala för det här.
Det blir alltid någon som får det.
Är det någon slags budord?
Erfarenhet.
Kom hem vid liv.
- Vad? - Det var ett budord.
Det enda.
Fantastiskt.
Du känner till inneställena eller hur?
Har du någonsin träffat på henne förut?
- Nej, jag har aldrig sett henne. - Hon heter Marie.
Senaste livstecknet var ett kort till hennes föräldrar.
Stämplat "Berlin-Mitte."
- För ett bra tag sen. 2 år sen. - 2 år sen?
Hennes pappa är en vän.
- Kolla om du kan hitta henne. - Slöseri med tid.
Om jag vill ha din åsikt ber jag om den.
Kolla om du kan hitta henne.
Vad i helvete!? Släpp!
Dra åt helvete, din jävel!
Din skitstövel!
Försvinn, ditt dökött!
Vad i helvete är det som pågår?
- Jag vill träffa Marc. - Det är du som är Minks eller hur?
I andra rummet. Men ring på klockan nästa gång.
- Det gjorde jag. Men ingen svarade. - Okej.
Fan också.
- Vilken dag är det? - Söndag.
- Går du aldrig hem? - Vilken röra!
Är det verkligen så svårt att säga något vänligt?
Vi har identifierat fingret. Det tillhör Norbert Gunzel.
Dömd för misshandel och våldtäkt.
Fysiska kännetecken:
En hjärtformad tatuering på övre delen av höger arm.
"Mamma gjorde sitt bästa"
Schrader?
Minks?
Ingen går förrän vi är klara här.
AAAVarför skulle någon göra det?
Spelar det någon roll?
Vem hade trott att vi två skulle hamna på mordroteln.
Poscher fastnade på nattjänstgöring.
Och du? En vecka på jobbet och du har redan fått jackpot.
Hur är han? Mördar-Minks?
- Vi står ut med varandra. - Han ställde till med en verklig scen.
Vad kallade du honom? Mördare?
Säg inte att du inte vet?
Hans fru blev överkörd av en bil för många år sen.
- Det var en smitning. - Än sen?
Det är såklart bara ett rykte...
De säger att Minks hittade smitaren några månader senare...
och satte en kula i huvudet på honom.
Sen var det den där grejen med hans dotter.
Stå inte bara där, Schrader. Sätt fart!
Ni kommer verkligen bra överens.
Vilken jävla röra!
Jag ska ta dig, din jävel. Det kan du sätta ditt liv på.
Minks!
- Gå hem och få lite sömn. - Jag är inte klar här.
Det var en order.
- Låt inte pressen få reda på källaren. - Det kan du lita på!
Schrader kör hem dig.
Min fru dödades i en trafikolycka.
Marie kom aldrig över hennes död.
Jag antar att jag inte var till någon hjälp för henne.
Och plötsligt var hon borta.
Hon kom helt enkelt inte hem.
Jag måste ta reda på vad som hänt henne.
Du måste hjälpa mig.
Om hon fortfarande...finns här...
hitta henne!
- Middagen är klar. - Jag kommer strax.
Vad letar du efter?
- Känner du henne? - Vem är det?
Det räcker. Tack. Det ser jättebra ut!
Det är Marie, Minks dotter. Hon rymde för två år sen.
- Två år sen? - Jag vet. Men hör dig för i alla fall.
Visst.
Jisses!
Vad menar du? Det smakar verkligen...
Offren har identifierats.
Den första rapporterades försvunnen för 3 år sen...
den andra 7 månader senare...
den tredje 20 månader senare. Det finns inget mönster.
Var han ensam? Gunzel. Jag menar, jobbade han ensam?
Petra?
Dödsorsak?
Jag är säker på att...
Vad sa hon?
- Vad? - Vad sa hon?
Jag sa att alla offren hade mördats av samma person.
En seriemördare.
- Tillhör det här Lynn Wilson? - Det vet vi inte ännu.
Det kommer att ta några dagar. Du ser hur mycket vi har att göra.
Letar du efter något speciellt?
Jag är rädd för att jag inte har råd med något här.
Vi tar en promenad. Jag skulle just stänga hur som helst.
- Du är väl inte så van med det här? - Hur så? Är jag så bortkommen?
Du känns inte som en snut, helt enkelt.
Fast vem är vad de verkar vara egentligen?
Det jag skulle vilja veta är...
Hade Lynn Wilson en tatuering?
Ja.
Verkligen? Var det en drake?
- Ja, men det trodde jag du hade sett. - Nej, hennes kropp var sönderbränd.
Hur länge har mordroteln hållit på med att undersöka olyckor?
Sen vi förstod att det inte var en olycka.
- Hur många har vi kvar? - 10, 12.
Det är bara hälften av det vi hittade hos Gunzel.
Jag trodde det skulle sluta som det hade börjat.
Med en stor smäll.
Men det verkar bli mer som ett gnyende.
Om vi visste vem som hade gjort dem skulle vi kunna komma åt Gunzel.
- Kan jag hjälpa er? - Tack, vi hittar nog.
Hallå, vad är det som pågår?
Är ni knäppa?
- Vi är bara ute efter filmstjärnan. - Tänk om jag inte vet något.
Då får du äran att bära mina handklovar.
Helvete. Jag har ingen aning om varifrån han kom.
Fråga Martha. Han kom med henne.
Den tatuerade...flickan, var hittar jag henne?
Det här är Minks.
Skicka rättsmedicinska till Dante Street.
Stopp!
Halt! Polisen!
Lägg händerna bakom ditt huvud och ligg ner!
Ligg ner!
Upp med händerna!
Upp med händerna eller så skjuter jag!
Stilla!
Hur mår du?
Som du vet måste vi göra en undersökning precis som vi gör vid ett mordfall.
- Var är Minks? - Rummet bredvid.
Prata med dina kollegor först. Ni känner ju varandra.
En sak till:
Håll det här för dig själv tills undersökningen är klar.
Det ska inte ta lång tid om du spelar enligt reglerna.
Men om du lurar mig så jävlas jag tillbaks.
Så...
Hur råkade du skjuta Norbert Gunzel?
Han sköt sig själv som du förmodligen redan vet.
Svara bara på frågorna. Var fanns pistolen?
Tappade du den? Tog han den ifrån dig?
Jag höll i pistolen.
Höll du i pistolen?
Han sköt sig själv med din pistol medan du höll i den?
Jag hoppas du njuter av det här.
Jag ska säga dig sanningen, Schrader. Du har ingen rätt att vara här.
Då kan jag gå, alltså?
- Jag är inte klar med dig ännu. - Men jag är klar med dig.
Är jag arresterad? Annars kan jag gå om jag känner för det.
Du vet väl vad som händer om du går härifrån?
Då kommer de aldrig att befordra dig. Då kan du glömma mordroteln.
Det var precis det jag ville.
Oroa dig inte för det. Det är bara en formalitet.
Det allra viktigaste är: Kom alltid hem vid liv.
Nu drar jag.
Gör hårtesten om du har lust.
I så fall kan jag säga upp mig efter att jag slutat här.
Om jag hör något om din dotter...
Polis! Upp mot väggen! Sära på benen!
Sluta stirra! Och hämta något!
Här!
- Jag ska hämta en doktor... - Jag har allt jag behöver.
Vad hände? Kom igen nu. Jag vill ju hjälpa dig!
Sköt dig själv!
Okej, Stefan Kreiner.
Det är allt jag har kvar. Jag behöver det...för smärtan.
Berätta allt för mig.
Det är inte som det ser ut. Det är ingenting illegalt med det.
Det är mitt val!
- Desto bättre. - Vänta! Fan!
Vänta lite. Vänta ett ögonblick.
När jag är pank ringer jag den här killen...
- Vilken kille? - Den...här advokaten.
Och han bokar in ett möte med en hudläkare.
- Och? - Och...jag skriver under ett kontrakt.
Det är en helt lagligt kontrakt.
Där står att jag gör det frivilligt. Och att jag inte får prata om det.
- Vad är det du gör frivilligt? - Han köper mina tatueringar.
Han köper mina bilder.
Köper han dem av dig?
Det är så han gör affärer. Andra gör det också.
Vad heter den här advokaten?
- Vad heter han? - Schoubya. Frank Schoubya.
Ge mig det där. Ge det till mig!
- Te... - Trevligt.
- Ursäkta, jag avbröt dig. - Ursäkta.
Nej, tack.
Det är trevligt här.
Tack, men du har väl inte kommit för att njuta av utsikten?
Nej, jag skulle be dig att berätta om Lynns tatuering.
Visst...
Lynn gjorde sin tatuering i New York, eller hur?
Det var en japansk mästare i den klassiska stilen, Hiromitsu.
Klassiska stilen?
Japanska tatueringars klassiska era...
var mellan 1600 och 1700-talet.
Japanerna har litet intresse för den nakna kroppen.
Renheten hos jungfrulig hud betyder ingenting för dem.
Hiromitsu
Han gjorde bara 12 tatueringar.
Det här är Lynns.
Nummer 3.
- De är riktiga konstverk. - Japanernas passion för tatueringar...
ledde till att människor började samla på hudar.
Samlare köpte bilder från levande personer och väntade sedan på att de skulle dö.
- Hudsamlare. - Bara myter, förstås.
Jag tvivlar på att de är sanna.
Den där Hori...
- Hiromitsu. - Ja.
Han dog.
Det är förmodligen omöjligt att leta reda på...
vilka som har de andra 11 tatueringarna.
Inte alls.
Men jag skulle vilja veta vad det här har med Lynns död att göra.
Ingenting. Jag är bara nyfiken.
Egentligen så får jag inte ge dig det här.
Eftersom du är tjänstledig.
Ja, jag vet. Det är bara till min rapport.
Nåja. Fallet är avslutat.
Och hur som helst så var du en bidragande orsak i det dessutom.
Jaså?
Visst, du kollade väl namnlistan?
Ett ögonblick.
Jag har Lynn Wilson.
Jag behöver 11 andra personer med en Hiromitsu.
Ja.
Och allihop har rapporterats döda eller saknade?
Tack. Tack.
Schrader.
Schrader!
Du behövs inte här.
Dix, så observant. Svart, tack.
Förbannat också!
Vad vill du? Du är tjänstledig och fallet Gunzel är avslutat.
Gunzel var ingen seriemördare. Inte på det vanliga sättet.
Han utförde order. Och inte bara på Hiromitsu.
- Order? Från vem? - Någon som heter Irezumi.
De är samlare. Gunzel var bara toppen på isberget.
- Det finns andra... - Schrader!
Gunzel satt i fängelse. Han kunde inte ha utförd alla mord.
Om det nu var mord!
Alla tolv som hade en Hiromitsu har rapporterats som döda eller saknade.
Har Gunzels dödsfall offentliggjorts?
- Imorgon. - Vi måste förhindra det.
Tills vi vet vem som ligger bakom.
- Vi? - Ja, jag vill jobba på fallet igen.
Vad hette advokaten? Schoubya. Frank Schoubya.
Du kan använda mitt förnamn...
eftersom vi kommer att tillbringa en hel del tid ihop igen.
Jag fixar detaljerna med mina överordnade.
Jag har hittat det!
Vad är det som pågår här förresten?
En gammal man begravdes här igår.
Igår natt grävde någon upp honom och styckade honom.
Vi har letat överallt efter hans huvud.
Ibland förstår jag mig inte på världen längre.
- Hur har du orkat så här länge? - Min familj. Vad som än hände...
återvände jag hem och då var allt okej.
Får jag fråga dig en sak?
De sa att du hittade den där smitaren.
Ja, jag hittade honom.
En obetydlig statstjänsteman som bodde i ett radhus.
Jag smög in i hans sovrum en kväll. Han var ensam.
Jag väckte honom. Jag ville att han skulle veta varför.
Det var patetiskt. Han grät som ett barn.
Jag kunde helt enkelt inte göra det.
Ibland åker jag förbi hans hus de nätter jag inte kan sova.
Han gifte sig ifjol. Fick en egen dotter.
Om det alltid är någon som får betala vem fick betala för din frus död?
Det fick jag. Jag fick betala för den.
Nu leter vi reda på din herr Schoubya.
Herr Schoubya. Kommissarie Minks. Min kollega, konstapel Schrader.
Tack för att ni kunde träffa oss på så kort varsel.
Vi har några frågor.
Lynn Wilson, nuvarande adress: Bårhuset.
Känns hon igen?
Tyvärr inte.
Vad sägs om Stefan Kreiner? Nuvarande adress: Ingentstans.
En stamkund hos er, tror jag bestämt.
Jag är bekant med herr Kreiner. Jag skrev några kontrakt åt honom.
Vilken typ av kontrakt?
- Köpehandlingar. - Vilken typ av köpehandlingar?
Hör på, det är lönlöst för mig att spela oskyldig.
Kontrakten handlade om tatueringar.
Visst är det ovanliga köp, men det finns ingen anledning att bli upprörd.
Transaktionerna var helt lagliga och utfördes i samförstånd.
Så du förhandlade för en tredje part, en samlare.
Det stämmer.
- Vem är samlaren? - Tyvärr.
Vad betalar man för att skinnflå någon?
Jag är bara en affärsman.
Om ni tänker kontakta distriktsåklagaren...
för att kunna komma åt mina uppgifter så har inget brott begåtts.
Så det finns ingen anledning att avslöja min kunds identitet.
Du är en affärsman. Då föreslår jag en uppgörelse.
En Hiromitsu. Om din kund är så besatt av skiten kan han få den här...
under förutsättning att han berättar lite om tatueringshandeln för oss.
Synd att ni har vikt den.
Det minskar dess värde dramatiskt.
Hur som helst, jag ska se vad jag kan göra.
Du vet väl att det där är bevismaterial.
Har jag sagt att det inte var det?
Antingen gör vi det här tillsammans, Minks...
eller så är det var man för sig själv.
Jag är hungrig. Hur är det med dig?
Vi ses imorgon.
Som du vill.
Ja, vad är det?
Vad är det som är som förbannat bråttom, hur som helst?
Beställ en öl i baren åt mig. Jag kommer strax.
Ursäkta.
Hallå...2 öl, tack.
Känner du igen henne? Jag hittade henne.
Minks dotter. Förstår du?
Hon har varit här sen förra söndagen.
Jag insåg det inte förrän vi pratade med varandra.
Marie? Det här är Marc, vännen jag berättade om.
- Hej. - Hej.
Kan jag få en öl?
- Jag måste prata med henne. - Vill du verkligen bara prata?
- Tänk om hon inte vill? - Vad?
Låter du henne vara om hon inte vill hem?
- Låter du henne vara ifred? - Ja!
- Meltem sa att du känner mig? - Ja, vi har en gemensam bekant.
Det här börjar bli spännande.
Jag känner din pappa. Jag är hans partner.
- Fan. - Oroa dig inte. Jag är här ensam.
Släpp mig.
- Släpp henne, hör du! - Håll käften, okej?
- Jag åker inte hem. - Din pappa är ett nervvrak nästan.
Han bryr sig inte ett skit om mig.
Tuggummi?
Här, de ger de bästa bubblorna.
Vilken slags polis är du egentligen?
Ett ny och reforminriktad typ.
Vi är vänliga mot allmänheten och utövar smärtfri polisbrutalitet.
Du? Tänker du berätta för mig vad det var som hände då?
Jag har hört om din mammas olycka.
Min pappa bröt ihop fullständigt.
Han kunde helt enkelt inte förstå varför det hände just honom.
Han ville hitta ett skäl, ett motiv.
Jag blev less på att höra den där skiten.
Efter det övervakade han mig mer än någonsin förut.
Han bevakade mig i smyg när jag var på väg hem från skolan.
Jag ville inte rymma, men han kvävde mig nästan med sin kärlek.
Jag ville såra honom.
Jag har ett eget liv nu. Och jag litar inte på honom.
Det här handlar inte om mig. Det gjorde det aldrig. Allt handlar om honom!
Och nu?
Kommer du att berätta om mig?
Nej. Oroa dig inte.
- Är samlingen här? - Naturligtvis.
Den här vägen.
Den djupa skönheten hos ett objekt och sorger över dess förgänglighet.
En acceptans av dess flyende natur...
en förståelse för skapelsens förgänglighet...
som förärar det dess värde som är en grund i japansk kultur.
Många samlare gömmer sina objekt bakom glas.
Jag föredrar att hänga dem öppet. Det ger dem mer liv.
Vårt samhälle är mitt i en förvandling. Istället för att fly från det primitiva...
lockas vi tillbaks till våra urinstinkter.
En del mer än andra.
Stefan Kreiner, knarkaren.
Ironiskt. Några av de värdefullaste konstverken...
finns på de mest värdelösa kropparna. - Vad finns där inne?
- Allt som behövs för att sköta hudarna. - Skinnbehandling. Intressant.
Vi borde prata affärer nu.
Jag antar att ni har något med er.
Höjdpunkten av tatueringskonsten.
Kanske av all konst. Helt ovärdelig.
På tal om värde.
Ja, ni vill veta vem som handlar med tatueringar.
Det finns inga handlare.
Bara likasinnade människor.
Alla transaktioner är lagliga.
Tatueringarna har kommit från de avlidna ägarnas familjer.
Eller från frivillig försäljning. Som vår gemensamme vän, knarkaren.
- Hans typ är ingen bristvara. - Vad händer om någon vägrar?
Jag vet vad du fiskar efter... illegala varor.
Jag känner till ryktena. Jag är en samlare...
inte en jägare. Söker ni sånt hittar ni inte det hos mig.
Det är inte du som blir skinnflådd.
Jag är ledsen. Jag vet att ni hoppades på mer.
Egentligen inte.
Mästerverket i min samling.
Är ni helt galna?
Du äger nu ett stulet objekt och är misstänkt för stöld.
Vad är det du säger?
Ditt mästerverk stals igår från rättsmedicinska avdelningen.
Jag har väntat hela mitt liv efter en kille som dig.
Ni kommer inte undan med det här. Inte med ert sätt att efterforska.
Helt rätt, men det är tillräckligt för att kunna få göra husrannsakan.
Inom en timme ska jag se till att du jagas av reportrar.
Din "lekstuga" kommer att synas i varje tidnings...
"Bättre hem"-bilaga.
Jag ska se till att du, ditt rykte och alla dina likar blir utplånade.
Jag ska dra ner dig så långt ner att du inte komma att känna igen världen längre.
Jag ska dra huden på din kropp upp över dina öron.
AAASnacka nu!
Vissa handlare och samlare är inte särskilt nogräknade...
vad gäller det frivilliga.
Vilka är de?
De känner inte till varandra.
Allt organiseras genom en anonym chatt...
där hudar auktioneras ut, alltid tillgängliga för alla.
Bara invigda som handplockats känner till vad som sker.
Auktionerades Lynn Wilsons tatuering, Hiromitsu Nr 3,
också ut där?
Även jag la ett bud.
- 2 miljoner, sen hoppade jag av. - Miljoner?
Gunzel fick 254,000...
men vem fick resten?
Någon som ser till att ingen stör hans affärer.
Irezumi?
Det betyder "tatuering" på japanska.
Ingen vet något mer. Åtminstone gör inte jag det.
- Du ljuger. - Någon bjöd alltid över mig.
Därför kunde jag inte motstå när du erbjöd mig den här Hiromitsun.
Jag borde ha fattat.
Om allt är så hemligt hur hittade du då chatten?
Det gjorde jag inte. Irezumi hittade mig.
Först måste du ha en köpare eller leverantör innan du kan närma dig honom.
Men eftersom de endast köpslår med Irezumi och inte med varandra...
kan du bara hitta deras identitet genom Irezumi.
Systemet är perfekt. Ni kommer aldrig att hitta honom.
Men vi ska ta dig för medhjälp.
Jag vill ha tag i chefen. "Tatuering" på japanska!
Ta det lugnt och fint!
Du ljög för mig.
Alla dina frågor om Lynns tatuering.
Hon dödades på grund av sin tatuering. Och hur är det med dig?
Berättade du sanningen för mig?
Jag trodde att det bara fanns tolv Hiromitsus.
Jag önskar det var så.
Var ni ihop?
Du och Hiromitsu.
Jag älskade honom.
Såpass mycket att jag inte brydde mig om att kärlek betydde något annat för honom.
Vi var så lyckliga.
Tills hans mästerverk var klart. Då tappade han intresset för mig.
Han tappade intresset för allt. Livet också.
Han begick självmord.
Han uppnådde absolut perfektion.
Och lämnade mig med ett sår som inte vill läka.
Ironiskt nog är jag det enda som finns kvar av honom.
Lynn Wilson visste alltså om din tatuering?
Naturligtvis, men hon svor på att aldrig berätta för någon.
Det var innan hon hamnade i Gunzels källare.
Gunzel känner sannolikt till din tatuering...
och likaså de som jobbade ihop med honom. Irezumi också.
Vem mer vet om den? Din familj? Din älskare?
Ingen.
Din tystnad har räddat ditt liv.
Tills nu.
Du behöver oss nu och vi behöver dig.
Det finns bara ett sätt att fånga den där vettvillingen.
Genom att erbjuda honom något han inte kan motstå.
Du kan inte mena allvar!
- Vi har ingen annan möjlighet. - Vad pratar ni om?
- Han vill använda dig som lockbete.
- Du vill vad? - Det är din enda chans.
AAA- Ställa ut mig som en bit kött. - Det var du som kom till oss.
- Blanda inte in henne! - Hon är redan inblandad!
- Du ville ju lösa fallet. - Inte på hennes bekostnad.
Och vi kommer att lösa det. Jag kan inte släppa det här.
- Det handlar alltid om dig! - Och om det är det sista jag gör?
Marie kunde inte lita på dig.
Vad?
Här är ett paket.
- Säg något! Vem ska ha det? - Ni, kommisarie Minks.
Från någon som heter Irezumi. Jag ställer det här.
En nyckel och ett nummer till en parkeringsplats.
Nej.
Vad är det?
- Vad är det? Berätta! - Marie.
- Marie? - Jag hittade henne.
Jag lovade inte berätta det för dig.
Vad är det du säger?
Det här är Maries tatuering.
Åk inte.
Åk inte dit!
Helvete!
Schrader. Larma om en stor sökning efter kommisarie Minks.
Ja, Minks!
Schrader.
Så synd.
Men någon dag skulle det ha slutat så här.
Jag trodde inte att någon visste var hon befann sig.
Hur i helvete lyckades de hitta henne?
Vi behöver bara se ditt ansikte.
Vi behöver bara det här.
Det är förmodligen så som Gunzel kontaktade Irezumi.
AAAVi ska ta honom. Han vågar inte missa det här.
Maya, det är bara en tidsfråga tills du upptäcks.
Du har inte förstått något.
Jag ska hålla ett öga på dig. Ingenting ska hända dig.
Det trodde du inte igår.
Fan också...igår!
Jag ledde honom till Minks dotter.
Men tänk om något går fel?
Hur länge kan du vara kvar? En vecka? En månad?
Sen försvinner du och jag är fritt villbråd till slakt.
Det är du redan.
Mina herrar.
Och nu ryggen.
Vad händer om han inte hör av sig?
Oroa dig inte.
Han kommer inte att missa den här möjligheten.
Sätt fart.
Prata med henne.
Irezumi!
Ta portföljen till kongresscentret och placera den i en skåpbil med nummer 1969.
- Vi måste lägga något i den. - Lynns tatuering, den tredje Hiromitsun.
- När sker utväxlingen? - Vid midnatt.
Bara en timme kvar. Kom igen.
Jag är på plats.
Ser ni mig?
- Jag ser dig. Sändaren fungerar. - Midnatt.
Okej, Poscher, sätt igång. Ta portföljen och hoppa ur.
Kolla om någon av skåpbilarna har nummer 1969.
Jag ser den.
Försök med dörrarna.
- Det är en störning. - Poscher?
Jag går till baksidan.
Poscher? Hör du mig?
Poscher, hör du? Snälla!
Poscher!
Gå in!
En ficklampa!
Stanna här uppe. Vi kommer bara att skjuta på varandra där nere.
Fan.
Grattis. Hur kan någon göra så många tabbar på en kväll?
Poscher...död.
Den tredje Hiromitsun...stulen.
Och Maya? Spårlöst försvunnen.
Vad?
Men hennes lägenhet övervakades ju hela tiden?
Vi såg till att ingen kom in, men inte om någon gick ut.
Hon var borta när nya skiftet kom.
Jag fattar inte.
Varför övergav hon vårt beskydd och satte sig själv i livsfara?
Jag förstod det inte först heller. Tills det här anlände.
- Vad är det? - Hiromitsu-mappen.
Det tog våra kollegor i New York tid att spåra vem pseudonymen var.
Det visade sig att han inte begick självmord som din flickvän påstod.
- Gjorde han inte? - Han blev mördad.
Skinflådd.
Fallet löstes aldrig. Kollegorna tror det var någon typ av...
personlig hämnd eftersom mördaren, man eller kvinna...
tog flera dagar på sig att flå honom.
Gissa vem som lämnade New York en dag efter mordet.
Till och med flera dagar före pressen fick nys om det?
Hon ljög för dig.
Säkert redan från början. Hon lekte med dig som en katt leker med en mus.
Hon lurade dig...
och de som arbetade med henne.
Var är hon?
- Var är hon? - Vem?
Nej. Nej...
Var är hon?
Vänta!
- Var är hon? - Nej.
Snälla, gör det inte. Nej!
Det här leder inte någonstans!
Jag är betydelselös. Du har inte åstadkommit någonting.